Lai gan pati ietekme zinātniekiem ir skaidri redzama, tas, kā tieši tas notiek, vēl ir neatbildēts jautājums.
Jauns pētījums, kurā izmantoti tārpi, parāda, ka epiģenētiskā modifikācija, iespējams, tiek nodota trīs paaudzēs ar spermas palīdzību, ietekmējot gēnu aktivitāti un attīstību.
Lai gan pierādījumi pētījumos ar cilvēkiem par šo patlaban ir niecīgi, tārpu izpēte zinātniekiem sniegusi norādes.
"Šie rezultāti norāda uz cēloņsakarību starp spermas pārnēsātāja histonu [olbaltumvielas, kas hromosomās veido kompleksu ar DNS] atzīmēm un gēnu izpausmi un attīstību pēcnācējos un pēcpēcnācējos," komentējusi Kalifornijas Universitātes Santakrūzā bioloģe Sūzana Stroma.
Epiģenētiskās izmaiņas ir DNS pievienoti molekulāri ornamenti, kas var ieņemt vairākas formas un noteikt, kad un kā tiek ievēroti ģenētiskie norādījumi.
Tiek uzskatīts, ka lielākā daļa šo epiģenētisko modifikāciju tiek izdzēstas un "atiestatītas" pēc apaugļošanas, tādējādi dzimumšūnas tiek pārprogrammētas, lai nodrošinātu normālu attīstību. Taču pētījumi ar dzīvniekiem, tostarp daudzi ar zīdītājiem, liecina, ka dažas epiģenētiskās izmaiņas var arī izvairīties no pārprogrammēšanas un tikt pārnestas no paaudzes paaudzē.